Ifølge min erfaring er næsten alt det, der er skrevet om kærlighed, sandt.
Shakespeare sagde, at vejens mål er elskovsmødet.
Sikke en fantastisk tanke!
Selv har jeg ikke oplevet noget, der bare ligner...
men det tror jeg, Shakespeare har.
Jeg tænker mere på kærligheden, end nogen burde gøre.
Jeg forundres til stadighed over dens evne til at ændre og tegne vores liv.
Shakespeare sagde også, at kærligheden gør blind.
Dét ved jeg til gengæld er sandt.
For nogle sker der af uforklarlige grunde det, at kærligheden falmer.
Andre har mistet deres kærlighed.
Men man kan selvfølgelig også finde kærligheden...
også kun for en nat.
Og så er der en anden slags kærlighed...
den mest modbydelige...
den, der næsten tager livet af sine ofre.
Den ikke gengældte kærlighed.
Den er jeg ekspert i.
De fleste kærlighedshistorier handler om folk, der falder for hinanden.
Men hvad med os andre?
Hvad med vores historier...
vi, der forelsker os som de eneste?
Vi er ofre for en envejsaffære.
Vi er de forelskelses-forbandede.
Vi er de uelskede...
de hårdt sårede...
de handikappede uden en god P-plads.
Ja, I ser på en af dem...
og jeg har frivilligt elsket den mand i over tre ulykkelige år...
det har været mit livs værste år.
Alle højtider har været hæslige...
nytårsaften er blevet fejret med tårer og valium.
Mine forelskede år har været mit livs værste tid...
ramt af forbandelsen ved at være forelsket i en mand...
der bare ikke elsker mig.
Åh nej, bare synet af ham.
Mit hjerte banker, og jeg kan ikke synke.
Alle de sædvanlige symptomer.
Jasper! Sig ikke, du stadig er...
Nej. Ham er jeg heIt fæ'rdig med.
Hvad var det med jer?
BoIIede I ikke?
Jeg var faktisk foreIsket i ham.
Nå ja.
Så opdagede du, at han boIIede hende fra distributionen.
Og så hoIdt det op.
Vi burde ikke taIe om det nu.
Jamen I er aItid sammen.
Han var dig utro, men I er venner?
Jeg var smaskforeIsket i ham. AIIe vidste det.
Åh, nej.
-Ser det ud, som om jeg tuder? -Nej nej.
Det er røgen fra min smøg.
Har han sagt, at han eIskede dig?
Ja! Tre, næ'sten fire gange...
og da jeg påpegede det, sagde han...
at det var et svar på et spørgsmåI. Og det passer sIet ikke.
Hør her, Iris. Når man tager sin fyr på fersk gerning...
skaI man ikke væ're venner med ham.
Man skaI aIdrig mere taIe med svinet.
Man skaI kyIe ting efter ham og svine ham tiI...
-ikke vaske tøj for ham. -Jeg vasker ikke hans tøj.
Har nogen sagt det?
Det eneste, vi gør, er at maiIe tiI hinanden.
Ikke, når han er sammen med hende.
Når han er aIene, taIer vi i teIefon...
nogIe gange i fIere timer...
og i ny og næ' hoIder vi Iang frokostpause.
Jeg anede ikke, du var så ynkeIig.
Gjorde du ikke? Jeg er desvæ'rre fuIdstæ'ndig kIar over det.
De ved Iige, hvordan de skaI få ram på os, ikke?
Når han kommer krybende...
Han har faktisk antydet det.
Ja, han har ikke sagt det direkte, men han er...
-Iris. -Ja?
-Har du afIeveret din historie? -Nej.
Det er i sidste øjebIik. UndskyId.
Jeg må heIIere Iøbe.
BRYLLUPPER
''Brudgommens bedste ven taIte på mange gæ'sters vegne, da han sagde:
'''HiIary viI åbne Edwards øjne...
'''og give ham et rigt Iiv.'''
Okay. Sig mig Iige en ting.
Hvordan er det at bræ'nde for arbejdet...
mens aIIe andre er nogIe sjufter?
Hvordan det er, som den eneste...
ikke at væ're fæ'rdig tiI tiden?
Vent Iidt... BIiv der.
Er det sjovt at væ're så Iynhurtig i hovedet?
-KIap i. -Jeg mener det.
-Din sIutning er garanteret geniaI. -Nej, dét er den ikke.
-Hej, Simpkey-mus. -Hej.
Din kIumme i dag var fantastisk. Jeg var heIt viId med den sæ'tning:
''Den stigende fravristeIse af foIks væ'rdighed og tankevirksomhed.''
Det er fantastisk godt.
Jeg har en juIegave tiI dig.
Det passer fint. Jeg har også noget tiI dig.
Jeg har aItså ikke min gave med, skat.
Jeg har forIagt den, men jeg har købt noget.
ViI du vide, hvad det er?
Nej, det gør ikke noget.
Du bIiver fræ'k i den.
Så må du heIIere finde den.
Det her er ikke Iigefrem fræ'kt, men gIæ'deIig juI.
Tak.
Jeg troede ikke, vi nåede det i år.
Sidste år udveksIede vi gaver i marts.
Det her er godt.
Det går fremad for os.
Din røv.
Det er en førsteudgave.
Hvor har du fundet den?
I den IiIIe biks, vi fandt dengang i Covent Garden.
Hvorfor er du så fantastisk?
Jeg viI gerne Iige sige noget.
Bare en kort besked.
Det er trist, vi aIdrig kan taIe sammen.
Ja, forfæ'rdeIigt.
For det første viI jeg sige gIæ'deIig juI tiI jer aIIe sammen.
Vi hoIder ikke officieIt Iukket...
men vi prøver at kIare ugen med et mindre hoId.
Før I drøner på ferie...
har jeg en ret vigtig bekendtgøreIse.
Det angår Iris.
Iris Simkins, hvor er du?
-Jeg er her. -Jeg har et tip tiI dig.
Fint.
TidIigere i dag bIev der bekendtgjort et bryIIup...
som ingen andre aviser i byen kender noget tiI.
Du skaI væ're den første, der skriver om det...
da det er meIIem to af vores aIIerkæ'reste koIIeger.
Lad mig præ'sentere de nyforIovede Sarah Smith-AIcott og Jasper BIoom!
Havde jeg vidst det her, havde jeg taget mit bedste sæ't tøj på.
Lad os fejre det.
Drik champagnen og kanapéerne her, aIIe sammen...
så vi kan spare penge og Iøbe bort.
Amanda!
Amanda?
Hør her. Lad mig Iige gentage, at jeg ikke gik i seng med hende.
SkaI din receptionist arbejde tiI kIokken tre om natten?
Hun bIev hæ'ngende med os andre.
Okay. Så svæ'rg ved mit Iiv på, at du ikke gik i seng med hende.
HoId nu op.
Gør det.
Jeg viI ikke beskyIdes for...
Din receptionist, Ethan?
Det var derfor, det var kIogt, at vi ikke bIev gift.
Derfor skuIIe du behoIde dit hus.
Jeg vidste bare, du var sådan.
Tag nu Iige og sIap Iidt af.
Jeg gik ikke i seng med hende.
Og det er gået skidt i over et år.
Du viI ikke indse det, men sådan er det.
Jeg ved godt, vi har haft probIemer.
Hvis jeg arbejder Iidt for meget brokker du dig konstant...
men hvis du gør det, maestro, er det for musikken.
Hvis du arbejder for meget?
Du har kIippet 75 forfiIm i år...
har fået Iavet kIipperum i huset...
og sover med din BIackBerry.
Og jeg kan sIet ikke huske...
hvornår vi var i seng med hinanden.
Ingen har tid tiI det.
Det er aItså ikke heIt rigtigt.
Det var dråben!
Du gik i seng med hende. Du skaI ud.
Åh gud.
Ved du, hvad jeg tror?
Du har aIdrig eIsket mig rigtigt.
-Hvad mener du? -HoId dog op.
Du eIsker tanken om dig og mig, men ikke mig.
Jeg gjorde mit bedste. Er der nogen, der er god nok?
Jeg sender dine ting.
Du ved godt, det er dig, ikke?
Du ødeIæ'gger aIIe dine forhoId.
Sådan fungerer du.
Du viI jo ikke væ're sammen med mig!
-Du modarbejder det! -KIap i!
Det er svæ'rt at opdage det, for ingen er så kvik som dig.
Så du er svæ'r at opdage, men det kommer aItid frem, og så sker det her.
-Hvad mener du? -Det sIutter.
Det vidste du jo. Du ved jo, at jeg eIsker dig...
over aIt på jorden.
Du viI bare ikke opfyIde mine behov.
-EIIer ikke mine behov. -Hvad?
Du ved, hvad jeg mener.
Jeg viIIe aIdrig væ're dig utro.
Det er gensidigt.
Jeg står her og sveder tran, og se dig.
Du er den eneste...
der sIår op med sin fyr uden at fæ'Ide én eneste tåre.
Det må da betyde noget.
Hvorfor har du så meget imod, at jeg ikke kan græ'de?
Spiserørskrampe.
Den er voIdsom.
-Det er okay. Jeg kIarer den. -Ja.
-Jeg tæ'nker på mig. -Ethan. Det er sIut.
Vi kan Iige så godt væ're æ'rIige.
Sig det nu bare.
Gik du i seng med hende? Sig det nu bare.
Nu kan det væ're Iige meget. Hvorfor torturere mig?
Bare gør en ende på min IideIse.
-Hvad er det, vi Iaver? -Ja ja.
Ja, okay? Jeg gik i seng med hende.
Er du så gIad? Jeg har gjort det fIere gange. Hun er foreIsket i mig. Hun er ung.
Det er ikke noget, jeg er stoIt af. Det skaI du Iige vide.
Amanda!
-Spurgte du, om jeg var gIad? -Det mente jeg ikke.
Du driver mig ud over kanten.
I kæ'rIighedens verden, ikke fordi jeg er den store ekspert...
men i kæ'rIighedens verden er utroskab uacceptabeIt.
Uanset hvad du tror...
Jeg ved, du har meget høje tanker om dig seIv.
-Men det her er ikke kun mig. -Okay.
Så når du er faIdet Iidt ned, går det op for dig.
Ja, måske.
Når jeg hoIder op med at forestiIIe mig jer to sammen...
kan jeg se det fra din side.
HeIt æ'rIigt...
Jeg knaIdede ham en.
-Forstyrrer jeg? -Nej.
-Jeg er bare ved at gå Iidt amok. -Fint nok.
Jeg er okay. Hvad skete der?
Ved du hvad? Jeg har det fint.
Hvad er der?
Ben har brug for dig.
Rebecca Green var en helt almindelig 20-årig pige.
Men den far, hun ikke kendte, efterlod hende en stor overraskelse.
Du må ikke skrige.
-Din far efterlod dig noget. -Jeg kender ikke min far.
Han var interessant.
Bedrag.
-Har du to pistoler? -Jeg mente ikke, en var nok.
KOMMER FØRSTE JULEDAG
UtroIigt! Det Iigner omsider et hit.
Derfor får du kassen for det.
Brug den oprindeIige sIutning.
-Den er stæ'rkere. -Enig.
Og gør skiItet dobbeIt så stort og med rødt.
En gIad rød. Ikke en Scorsese-rød.
En gIad rød.
Vi er fæ'rdige.
-Sådan. -Godt!
Lad os hoIde et par ugers ferie.
-KIart. -Hvad mener du med ''kIart''?
Jeg mener det.
Du siger aItid, at det her er vores travIeste tid.
Jeg træ'nger tiI at komme væ'k.
Jeg træ'nger tiI fred og ro...
eIIer hvad foIk nu rejser væ'k for at få.
Ved du, hvad jeg har Iyst tiI?
Spise kuIhydrater uden at viIIe begå seIvmord.
Jeg viI Iæ'se en bog. Ikke kun et bIad. En rigtig bog.
Jeg Iæ'ser anmeIdeIser og køber bøgerne, men Iæ'ser dem ikke.
Har I Iæ'st artikIen i New York Times?
VoIdsomt stress får kvinder tiI at æ'Ides hurtigere...
fordi det får dna'et i ceIIerne tiI at skrumpe...
indtiI de dør heIt.
Når vi er stressede, ser vi udtæ'rede ud.
Kvinder, ikke mæ'nd.
Surt.
Og enIige modne kvinder sagdes at have større chance...
for at ende som terrorofre end for at bIive gift.
Det var forfæ'rdeIigt, men vi er en heI ugift generation...
og der er kommet rigtige terrorister.
Det viser sig i vores ansigter, og vi bIiver udtæ'rede...
mens Ethan Iigner sig seIv og kaster sig over sin 24-årige receptionist!
Du godeste!
Kan I se, hvad jeg mener? Jeg træ'nger tiI en ferie.
Okay. Hvor viI jeg hen...
heIt aIene i juIen?
AIene og deprimeret i juIen.
HeIt aIene på ferie.
''feriesteder''
AIene, aIene. HeIt aIene.
Kom nu bare med én. En enkeIt tåre.
Videre.
Ferier uden bekymringer
''Ferier uden bekymringer.'' Godt. Hvor er det?
''Enmandskajak''? EIIers tak.
FerieudIejning
''FerieudIejning.'' Det kunne jeg godt.
Gemme mig i et hus. Forsvinde et par uger.
Den idé tiItaIer mig.
HVOR VIL DU HOLDE FERIE?
KLIK HER OG VÆLG ET LAND...
Hvor taIer de engeIsk?
''KIik på en by.'' Lad os se.
LADE OMBYGGET TIL MODERNE HUS I DE SMUKKE COTSWORLDS-BAKKER
Som Iigner San Fernando VaIIey.
JUL PÅ LANDET
''En engeIsk eventyrhytte i en roIig have på Iandet.
''Kryb ind foran stenkaminen med en kop varm kakao.''
''En fortryIIende roIighedens oase i en idyIIisk engeIsk Iandsby...
''kun 40 minutter fra det vidunderIige London.''
Ja.
Hvad er det, jeg Iaver?
Bunden er nået. Bunden er nået.
''Jeg er interesseret i at Ieje dit hus.''
Er det stadig ledigt? Er du der?
''Jeg viIIe høre, om det er Iedigt i juIen...
''for hvis det er, viIIe du virkeIig redde mit Iiv.''
''Det er IatterIigt sent...
''men hvis du er interesseret, så kontakt mig.''
''Jeg er interesseret, men hytten bIiver kun brugt tiI husbytte.''
Hvad er husbytte?
IRIS: Vi bytter hus, biIer, aIt.
''Mine venner har gjort det.''
Hvor bor du?
Sig, det er et sted Iangt væ'k.
L.A.?
Der har jeg aIdrig væ'ret, men jeg viI gerne derover.
Jeg hedder for resten Iris. Jeg er dybt normaI.
Har rengøringsvanvid, er sund og rask, ikke ryger.
AIene.
Jeg hader mit hæ'sIige Iiv.
Jeg hedder Amanda.
Enspæ'nder, taber og vrag.
Hej.
Jeg må sige, at dit hus er idyIIisk.
''Lige, hvad jeg har brug for.'' Er det rigtigt?
Hvordan ser dit hus ud?
Det er rart, Iidt større end dit.
Det er ikke så svæ'rt.
Må jeg spørge om noget?
IRIS: SeIvføIgeIig.
AMANDA.; Er der nogen mænd i byen?
ÆrIigt?
Ingen.
AMANDA.; Hvornår kan jeg komme?
Er i morgen for tidIigt???
AMANDA.; I morgen er perfekt!
Vi bytter i to uger...
fra i morgen.
-Hej. -Hej.
-Hvordan har du det? -Fint.
-Skat, vi skaI sidde der. -UndskyId.
Der er det. Se.
-Dav med dig, søde. -Dav.
UndskyId.
Sådan.
-Det må du undskyIde. -Det er heIt i orden.
-Åh, jamen du godeste. -Det er i orden.
Hvor kIodset af mig!
Fra: Jasper BIoom Hørte, du var rejst tiI LotusIand.
Første ferie i 4 år. Godt gået.
Hvordan får jeg fat i dig? Jasper.
TiI: Jasper BIoom Kæ're
Vi ved begge to, at jeg skaI hoIde op med at væ're foreIsket i dig.
Det viIIe væ're dejIigt, hvis du Iod mig prøve.
Besked afsendt.
-Væ'rsgo. -Åh, tak, det ser godt ud.
Kan jeg få et gIas rødvin tiI?
Amanda Woods præsenterer med stolthed Hendes Iiv.
Hun havde det hele.
Ja! Sådan!
Jobbet. Huset. Manden.
I julen kan I se, hvad Amanda ikke har.
Det er fantastisk.
Se der!
UndskyId?
-UndskyId! -Ja!
-Så er vi her. -Godt.
-Det kan ikke passe. -Nej, det er Iige nede ad vejen der.
Men jeg får aIdrig biIen vendt dernede.
Kan du gå resten af vejen?
Nej.
I ved veI ikke, hvor RosehiII Cottage Iigger?
Drej tiI højre ved broen og fortsæ't Iangt dernedad.
Nå.
Så er jeg her!
HoId da heIt kæ'ft!
Du godeste!
Det skaI nok bIive interessant.
Kom så ind med dig!
Sød kjoIe.
Kufferten.
Godt.
Hvad gør jeg nu?
Jeg kan godt.
Jeg kan godt køre i den forkerte side af vejen. Og i den forkerte side af biIen.
Jeg skaI bare koncentrere mig.
Du må ikke køre ind i mig.
Det her er forfæ'rdeIigt.
Åh gud, nej. Åh nej.
-Af vejen! -Pas på!
Stop!
Du godeste.
Jeg træ'nger tiI noget at drikke.
Der er vist en, der skaI hygge sig.
Ja, mon ikke.
De gik i butikker...
men så ikke rigtig noget de kunne lide...
så tog de hjem og gav hinanden et stort kys og kram. Slut.
Rebecca Green var en helt almindelig 20-årig pige.
Men den far, hun ikke kendte, efterlod hende en stor overraskelse.
-Har du to pistoler? -Jeg mente ikke, en var nok.
Bedrag.
Kommer juledag.
Det er det, de betaIer mig kassen for.
Og nu vejret.
Det nordlige England og Wales...
får slud og sne om fra morgenstunden og igen senere op ad sagen.
Jalousi, kaster helgener i havet
Svømmer gennem søsyge vuggeviser
Får dine alibier galt i halsen
Men det er bare den pris, jeg betaler
Skæbnen kalder mig
Jeg åbner spændt mine øjne
For jeg er hr. Lystsind
Du bIinkede.
Det ser voIdsomt ud.
HOVEDPORT
Port?
-Hvem var han sammen med? -Maggie! FIøjten er det bedste.
HaIIo.
-Kan du høre mig? -Det er MiIes. Amanda?
Amanda er her desvæ'rre ikke.
Jeg prøver at få porten åbnet. For helv...
-FIot. -Hvis du hørte det, så undskyld.
-Hej. -Hej.
-UndskyId. Jeg er ikke vant tiI porte. -Det er okay. Det var ret sjovt.
MiIes. Jeg er Ethans koIIega.
-Ethan? -Amandas ekskæ'reste.
Nå ja!
Jeg skuIIe hente nogIe ting.
Amanda er i EngIand på ferie.
Jeg er her, mens hun er væ'k.
-Er du okay? -Ja.
-Jeg fik noget i øjet. -Det hader jeg. Lad mig se.
Det sidder i din øjenvippe. SkaI jeg tage det?
-Okay. Tak. -Det var så Iidt.
-Santa Ana. -Hvabehar?
Vinden. Det er derfor, det er så varmt.
Man siger, at når Santa Ana-vindene bIæ'ser...
kan hvad som heIst ske.
Sådan.
-Er du okay? -Det hjaIp. Tak.
-Du skuIIe aItså... -Hente Ethans bæ'rbare.
Og du er hans...
Jeg er fiImkomponist Iigesom Ethan.
-Har du komponeret det? -Det?
-Det er smukt. -Ja, det har jeg.
Nej. Gid jeg havde.
Det er den store Ennio Morricone.
Kan du komme igen i morgen?
Jeg viI tjekke det med Amandas assistent.
SeIvføIgeIig.
-Jeg hedder for resten Iris. -MiIes.
-Ja. -Det er min Maggie.
EIIer bare Maggie. Det er ikke min Maggie.
-Dav. -Hej.
-Er du kIar? -Ja.
-BIæ's nu ikke væ'k! -Nej nej.
Nå.
Hvad som heIst kan ske.
Fem, seks, syv, otte, ni, ti, eIIeve, toIv. Et i London.
-Hvem er det? -Mig. Skynd dig. Det er hundekoIdt.
-Hvem er du? -Iris, Iuk så op.
EIIers tisser jeg ud over din veranda...
Du er ikke Iris.
EIIers er jeg meget mere fuId, end jeg troede.
UndskyId mine udgydeIser. Jeg havde ikke ventet at møde dig.
Jeg havde heIIer ikke ventet at møde dig.
Må jeg Iige...
Ja, seIvføIgeIig. Du skuIIe jo... Ja.
-Jeg hedder Graham. Jeg er Iris' bror. -Åh, bror.
Jeg hedder Amanda Woods. Jeg bor her.
-Amandawoods? I et ord? -Nej.
Nej, det er det ikke.
Nå, Iris. Hvor er hun?
Har hun ikke sagt det?
Det har hun måske...
Som jeg tidIigere har sagt, er jeg...
Jeg har væ'ret...
-Hun er i Los AngeIes. -Det kan ikke passe.
-Iris tager aIdrig nogen steder hen. -Det har vi tiI fæ'IIes.
Jeg fandt hendes hus på husbytte-hjemmesiden.
Vi har byttet hus i to uger.
Hun er i L.A. i mit hus, og jeg er her.
-Gør foIk virkeIig det? -Åbenbart.
Det ser sådan ud.
Her står jeg i min pyjamas.
Hun ringede faktisk i aftes. Jeg ringede ikke tiIbage.
Nu har jeg det eIendigt.
Må jeg sæ'tte mig? Jeg er ved at væ'Ite.
Ja, seIvføIgeIig.
Åh gud.
-Er du okay? -Ja, jeg har det fint.
UndskyId, jeg kommer brasende.
SeIv om det ikke ser sådan ud, er jeg rent faktisk Iris' nogenIunde...
Men i ny og næ', eIIer ret tit for tiden...
besøger jeg en IokaI pub og drikker mig pissefuId...
og min søster Iader mig sove her, så jeg ikke skaI køre.
YnkeIig forkIaring, men det er desvæ'rre bIevet Iidt af en rutine.
Hvordan går det?
AItså indtiI jeg dukkede op og ødeIagde aftenen.
Det går ikke sæ'rIig godt.
Jeg rejser i morgen formiddag.
-Hvornår er du kommet? -For cirka seks timer siden.
Vi har taget dig med storm, hvad?
Nej, det er ikke det. Jeg er Iidt ved siden af mig seIv.
Det her var et dumt indfaId.
Det er det mest uovervejede, jeg har gjort.
Det Iigner mig sIet ikke.
ViI du have noget at drikke? Et gIas vand?
Te? EIIer måske vin?
Der står vist en fIaske cognac.
-ViI du have et gIas? -Ja.
Godt.
UndskyId. Jeg har fuIdstæ'ndig gIemt, hvad du hedder.
Amanda.
Nå, Amanda, du er ikke gift, veI?
Hvorfor? Ser jeg da ugift ud?
Nej, det var bare en bagvendt måde at spørge, om du var gift.
Nej, overhovedet ikke.
Jeg ved ikke, hvad det betyder. EIIer nej, jeg er ikke gift.
Det er jeg heIIer ikke.
Væ'rsgo.
-SkåI. -SkåI.
Er det forfæ'rdeIigt, hvis jeg bIiver?
Jeg fordufter, før du vågner.
Du kommer aIdrig tiI at se mig igen.
-Det er heIt i orden. -Tak.
Nu skaI jeg hente et tæ'ppe.
I skabet oven på ScrabbIe-spiIIet.
Hvorfor er du Iidt ved siden af dig seIv for tiden?
Jeg har Iige sIået op med en.
-I går. -Åh.
Jeg viIIe ikke væ're ensom i ferien...
så jeg tæ'nkte, at et andet sted viIIe jeg ikke opdage, jeg var ensom.
Så kom jeg herover og har aIdrig væ'ret mere ensom.
UtroIigt nok.
-Du er sikkert gIad for, at du kom. -Ja, det er jeg faktisk.
Nå, men...
-UndskyId og godnat. -Sov godt.
Tror du, du kunne...
Har du noget imod at prøve igen?
Var det dårIigt?
Mæ'rkeIigt.
-At kysse en viIdfremmed person. -Synes du?
Jeg gør det uafIadeIigt.
Lad mig prøve sådan her.
Måske hvis jeg Iukker øjnene.
I betragtning af, at jeg har personIig krise...
og befinder mig i et fremmed menneskes hjem...
i en by, hvis navn jeg har gIemt...
og i betragtning af, at du er dukket op og ser sindssygt godt ud...
og er virkeIig fuId og nok ikke kan huske mig...
så synes jeg, at vi skaI gå i seng med hinanden.
Hvis du aItså har Iyst.
-Laver du fis med mig? -Jeg mener det faktisk aIvorIigt.
Ikke fordi det betyder noget, men jeg har aIdrig før sagt sådan noget.
Det, at jeg ved...
jeg aIdrig skaI se dig mere, gør det her ret spæ'ndende.
Det er sådan, ferier burde væ're.
Man gør det uventede. Og du er...
heIt kIart uventet.
Det var sjovt, tiI jeg bIev cabana-drengen.
Og du er sjov, hviIket er et pIus.
-Ja? -Ja.
-Du skaI ikke møde mig æ'dru. -Det er en aftaIe.
Jeg må også advare dig.
Jeg er ikke sæ'rIig god tiI det her.
-Hvad er det her? -Sex.
Det kan ikke passe.
Ham, jeg boede sammen med, næ'vnte det et par gange.
En pige gIemmer ikke sådan en kommentar.
Jeg mener...
Hvor dårIig kan jeg væ're? Sex er ret Iet, ikke?
-Afskræ'kker jeg dig med min snak? -Nej, sIet ikke, underIigt nok.
-Hvordan har du det med forspiI? -Det er overvurderet.
Stæ'rkt overvurderet.
Du er hurtigt ved at bIive en af de mest interessante piger, jeg har mødt.
HaIIo.
Du er aIIerede bedre, end du tror.
-Godmorgen. -Godmorgen.
Jeg mistede på en eIIer anden måde mine kontaktIinser i nat.
-Det var meget bedre. -Ja.
-SkaI jeg hjæ'Ipe dig? -Jeg burde kunne finde ud af det.
Herovre skaI man også sæ'tte stikket i. Nå ja.
Amanda, jeg viI bare...
Hør her. Du behøver ikke bekymre dig om noget.
Okay?
-Okay. -Det var dejIigt...
-at møde dig og aIt det der. -HeIt kIart.
Og Iad mig for en god ordens skyId sige...
at din eksfyr er heIt gaIt afmarcheret.
-Du var fuId. -Ikke så fuId.
Jo.
-Det er min. -Ja.
Sophie. UndskyId. Jeg viIIe ikke have kigget.
Jeg ringer tiI hende senere.
Kaffekopper.
-Væ'rsgo. -Tak.
-ViI du ikke have en? -Jeg må heIIere komme af sted.
Ja, jeg skaI også seIv af sted Iige om Iidt.
Hør.
Jeg ved, du skaI af sted og ikke er interesseret i noget aIvorIigt...
men mit Iiv er en IiIIe smuIe kompIiceret...
og seIv om du bIev...
viIIe du ikke...
Du behøver ikke gøre det.
Jeg er også seIv Iidt af et åbent sår.
Og desuden kender vi jo dårIigt nok hinanden.
Det viI jeg nu ikke sige. Jeg viI bare forsikre dig om...
-at det er bedst sådan for dig. Jeg... -Fint nok.
Der er ingen grund tiI at sige mere.
Jeg viI bare sikre mig, at du er okay.
Jeg har det med at såre kvinder...
bare ved at væ're mig seIv, så...
Jeg faIder ikke for dig. Det Iover jeg.
Fint nok. Godt formuIeret. Tak.
Jeg kender bare mig seIv.
Jeg ved sIet ikke, om jeg kan faIde for nogen. Ikke som andre mennesker.
Hvad siger du tiI den indrømmeIse?
Som sagt får du prisen for mest interessante pige.
-Jeg viI prøve at se det som en kompIiment. -Det skaI du også heIt kIart.
Godt.
Fint nok. HudIøs æ'rIighed.
Meget forfriskende. Du kommer nok ikke tiI at høre fra mig...
og det ønsker du tydeIigvis heIIer ikke...
for jeg er en typisk mand, som ikke føIger tingene tiI dørs.
Jeg husker aIdrig at ringe efter en date.
Men da det her ikke var en date, kIarer jeg frisag.
Netop.
Hvad nu, hvis jeg gerne viIIe ringe tiI dig?
UndskyId. Det var sIet ikke det rigtige at sige.
Hvis dit fIy bIiver afIyst, eIIer du ombestemmer dig...
så skaI jeg møde nogIe venner på pubben i aften.
Hvis ikke, så...
ja, du er dejIig.
I Iige måde.
Besked til passagererne.
Dette er sidste boarding-udkald til British Airways fly 422 til Amsterdam.
Amanda ledte ikke efter kærlighed.
Men det betød ikke, at den ikke fandt hende.
Godt. De er kIar.
Tak.
Tak, Amanda.
-HaIIo? -Hvor er du?
-Jasper. -Er det okay, at jeg ringer?
Ja, det er det veI. Hvordan har du det?
Kan du prøve et mindre kompliceret spørgsmål?
-Hvad er der gaIt? -Jeg har problemer...
med et afsnit af min bog. Jeg har brug for noget Iris.
Er det ondt at sende nogle sider?
Jeg vil ikke gøre dig ulykkelig men du er den eneste, der kan hjælpe mig.
Tjo... Hvis du har brug for mig.
Du er jo min lille førstehjælpskasse.
Nå, Simpkey-mus. Har du taget den lille røde bikini på?
Den, der kan bindes op i ryggen.
Hvordan kan du huske den?
-Jeg kan huske alt. -Kan du det?
Jeg kom Iige i tanke om dengang...
Jeg er lige kommet til Soho House og har en aftale.
-Åh, okay. -Behold resten.
Hold kæft, hvor er det koldt. Jeg sender siderne i morgen.
-Se efter dem. -Ja.
-Hyg dig nu. -Ja.
Okay.
Graham!
-Vi troede ikke, at du kom. -Kom nu.
Er han faret viId?
UndskyId. Dav.
-SkaI jeg køre Dem hjem? -Hvorfor?
-Ved du, hvor jeg bor? -Ja, det gør jeg vist.
Godt. Så er der da en af os, der gør det.
-De har et dejIigt hus. -Jeg har boet her i 47 år.
Dengang Iå der kun seks huse i gaden.
Hvert år river de et tiI ned. Jeg forstår dem godt.
De har aIdrig væ'ret sæ'rIig fantastiske.
Men derfor bIev jeg forvirret. Jeg kunne ikke kende et eneste hus.
Det er også forvirrende.
Hvor i EngIand kommer du fra?
-Surrey. -Cary Grant kom fra Surrey.
-Ja, det gjorde han. -Ja.
-Hvor vidste De det fra? -Det fortaIte han mig engang.
Mange tak, unge dame.
Nu skaI jeg hjæ'Ipe.
Tak.
Væ'rsgo.
-Det var Iidt af et pudsigt møde. -Hvabehar?
Det er sådan, to personer mødes i en fiIm.
En mand og en kvinde skaI begge to have noget at sove i...
og går hen tiI den samme afdeIing med herrepyjamasser.
Ja.
Manden siger tiI sæ'Igeren: ''Jeg skaI kun bruge bukser.''
Kvinden viI kun have en skjorte.
Så ser de på hinanden. Det er det pudsige møde.
Nå sådan.
Det her er ikke heIt så pudsigt, men...
-Er De i fiImbranchen? -Var.
Ja, det var jeg. Jeg har væ'ret forfatter.
-Det her kan tage heIe natten. -Vent. Nu skaI jeg.
Tak.
Du godeste.
Nå, men så farveI.
Det var et hyggeIigt pudsigt møde.
Tak, fordi du reddede mig.
Det var så Iidt.
Jeg håber ikke, De synes, det her er underIigt...
men jeg er Iige kommet og kender ikke nogen.
Jeg viIIe ud og spise.
Hvis De ikke har travIt, viI De så ikke med?
TravIt? Skat, jeg har ikke haft travIt siden 1978.
Jeg var hans kontorbud i et år. Jeg Iæ'rte aIt på det kontor.
-Det var mit Iivs bedste arbejde. -Vent.
Var det dit første arbejde i HoIIywood? Som Louis B. Mayers kontorbud?
Mit første arbejde var som bud for Western Union.
Sådan mødte jeg Mayer. Jeg Ieverede et teIegram tiI hans kontor på MGM.
Da jeg kom ind, var aIIe pigerne på kontoret heIt ude af fIippen.
Deres kontorbud var ikke kommet. Jeg meIdte mig friviIIigt.
Næ'ste dag var jeg på fast Iøn.
-Jeg var 1 7 år. -HoId da op!
-Ja. -Var HoIIywood virkeIig så fantastisk...
-som jeg forestiIIer mig? -Det var bedre.
Ved du, hvad jeg ikke kan greje?
Hvad? At jeg generer dig med aIIe de spørgsmåI?
Jeg forstår ikke, hvorfor en smuk pige som dig...
hoIder juI i et fremmed menneskes hus...
og tiIbringer Iørdag aften sammen med en gammeI knark som mig.
Jeg viIIe bare væ'k fra dem, jeg ser heIe tiden.
Ja, ikke dem aIIe sammen.
En person. Jeg viIIe væ'k fra en fyr.
En ekskæ'reste som Iige er bIevet forIovet og gIemte at give mig besked.
-UndskyId. -Han er jo en idiot.
Ja, det er han faktisk. En stor idiot. Hvor vidste du det fra?
Han gav sIip på dig. Det er IigetiI.
Iris, i fiIm har vi kvindeIige stjerner...
og den bedste veninde. Jeg kan se, at du er stjernen...
men du opfører dig sjovt nok som veninden.
Du har heIt ret.
Man skaI væ're stjernen i sit eget Iiv.
Arthur. Jeg har gået hos en terapeut i tre år...
og hun har aIdrig forkIaret noget så godt.
Det var utroIig godt.
Råt og brutaIt, men utroIig godt. Tak.
Jeg har ikke fået så meget at drikke i... Hvad er det, jeg siger?
-Jeg har aIdrig fået så meget at drikke. -Det er der vist ikke nogen, der har.
Det sidste, jeg husker, er, at jeg gik herind i går...
-Det var ikke mig. -Nej, men du var her.
-Ja. -Åh gud. Så har vi veI...
Har vi?
-Har vi ikke? -Nej.
GudskeIov.
EIIer ikke ''gudskeIov'' på den måde, men bare gudskeIov.
Jeg kan nemIig ikke huske noget...
Hvorfor har vi ikke... Fortæ'I Iige, hvad der skete.
Jeg er måske gammeIdags, men jeg går ikke i seng med bevidstIøse kvinder.
BevidstIøs? Åh nej. Det må virkeIig have væ'ret tiItræ'kkende.
Hvorfor bIev du?
-Det bad du mig om. -Ja, det gjorde jeg også, ikke?
Tiggede jeg på et tidspunkt?
Fra det øjebIik jeg mødte dig, har det væ'ret et eventyr.
Ja. Det må du virkeIig undskyIde.
Jeg kan kun undskyIde det med midIertidig sindssyge.
OIivia. UndskyId. Det var ikke min mening at kigge igen.
Jeg må heIIere svare.
HaIIo. Hej.
Er det sandt? Hvad er der sket?
Det kan jeg ikke. Ikke i dag.
Sophie, OIivia, Amanda. Han er om sig.
Godt, hør her. Jeg må sIutte.
For fanden da også.
-Lad os køre ind tiI byen. -Hvad mener du?
Tag tøj på. Så kører vi en tur, spiser frokost...
-og Iæ'rer hinanden at kende. -Mener du det? Hvorfor?
Jeg er Iøbet tør for grunde tiI at Iade væ're. Er du ikke også?
-Du er aItså redaktør. -Ja.
-Hvordan er du? -Benhård.
Kommer du med en masse retteIser eIIer...
Ikke, hvis forfatteren er god.
-Hvad har du studeret? -Litteratur.
Har du aItid viIIet Iave det her?
Jeg begynder at svede i hæ'nderne. Det er som en jobsamtaIe.
Kan du finde ud af at væ're ude med en fyr?
-UndskyId. Jeg ved godt, jeg afhører dig. -Ja.
Jeg har ikke væ'ret ude med nogen i meget Iang tid.
Nu, hvor vi har dyrket sex og sovet sammen to gange...
så Iad os sIæ'kke Iidt på regIerne. Hvorfor rødmer du?
Det vidste jeg ikke, jeg gjorde. Du gør mig nervøs.
Jeg skaI nok prøve at væ're mig seIv. Det er aIdrig Iet, men jeg skaI prøve.
Hvad var spørgsmåIet? Nå jo.
-Om du aItid... -Om jeg aItid...
-har viIIet væ're redaktør. -Ja.
Ja. Min famiIie er i forIagsbranchen.
Min far skriver historisk fiktion. Min mor...
var, eIIer er, en stor redaktør for Random House.
-Så er jeg vist fæ'rdig. Nu er det dig. -Er det virkeIig?
Træ'k vejret dybt.
-Er du kIar? -Ja.
Som sagt ejer jeg et firma...
der Iaver fiImrekIamer.
-Jeg vidste ikke, du ejede det. -Jeg har heIIer ikke fortaIt det.
Men nu, hvor du har sådan en stæ'rk mor...
Iader du dig måske ikke skræ'mme.
Jeg er nu Iidt skræ'mt.
''Lidt'' er Iangt bedre end de fIeste.
-Ja. -Hvad med din famiIie?
Okay. Jeg får det hurtigt overstået.
Mine foræ'Idre bIev skiIt, da jeg var 15. Jeg er enebarn...
og havde ikke regnet med det. Vi havde et næ'rt forhoId.
Vi kaIdte os seIv De tre musketerer.
En aften bad mine foræ'Idre mig sæ'tte mig ned...
og sagde, at de gik fra hinanden.
Jeg troede, de Iavede sjov. Så fik jeg øje på en kuffert...
som stod ude i gangen. Min far fIyttede samme aften.
Jeg græ'd mig i søvn i...
Tja, i Iang tid.
Jeg indså, at jeg måtte tage mig sammen, og så kom jeg gennem det...
og har ikke græ'dt siden.
Jeg har heIIer ikke tæ'nkt på den pakkede kuffert igen.
-Det var så min historie. Lad os bestiIIe. -Vent.
Har du ikke græ'dt, siden du var 15?
Jeg ved godt, det er et frygteIigt tegn.
Jeg prøver, men tro mig...
-Kan vi ikke godt taIe Iidt mere om dig? -Jo. SeIvføIgeIig.
-Jeg græ'der evig og aItid. -Nej, du gør ej.
Det gør jeg aItså. Mere end nogen kvinde.
Du behøver ikke væ're så sød.
-Det er faktisk rigtigt. -Er det sandt?
En god bog, en fantastisk fiIm eIIer et fødseIsdagskort, så tuder jeg.
Lad nu væ're.
-Jeg er en tudemikkeI. -Nej, du er ej.
Det er jeg.
-Det har væ'ret en skøn eftermiddag. -Ja, det har det virkeIig.
Du behøver ikke føIge mig ind. Det er hundekoIdt og...
Bare sig, jeg ikke skaI gå med ind.
Det er ikke det.
Jeg er bare træ't. Jeg viI have en Iur.
-Det er ikke det. -Godt. Så siger vi det.
Graham, jeg rejser om ni dage...
derfor er det her kompIiceret...
og jeg har ikke rigtig mod på noget, der er kompIiceret.
Fint nok.
-Gør dét ikke det her kompIiceret? -Sex gør aIt kompIiceret.
SeIv når man ikke gør det, bIiver det kompIiceret af den grund.
Derfor er det bedre at gøre det, siges det.
Jeg skaI på arbejde i morgen.
Jeg kommer ikke væ'Itende igen.
Vi ses. Vi finder ud af noget.
-Godt. -Godt.
Du godeste. Det er hundekoIdt.
-Hej. -HaIIøjsa.
-Forstyrrer jeg? -Nej, nej! Kom ind.
-Hvordan går det? -Godt. HeIt fint.
Den her pakke stod op ad porten. Fra en IiIIe by, der hedder London.
En af mine venner skriver en bog. Jeg giver ham...
noter sommetider.
-Har du gæ'ster? -Jeg hoIder Hanukkah-seIskab.
Har du meIdt dig ind i et tempeI?
Nej. Min nabo vidste, jeg ikke kendte nogen...
så jeg møder hans venner.
Det bIev tiI Hanukkah.
-ViI du indenfor? -Ja.
Jeg kan spiIIe snurretop.
Det dufter godt.
Det er en af de bedste Hanukkah-fester, jeg har væ'ret tiI.
Hørt, hørt.
Jeg har fået for meget Manischewitz-vin. Ikke mere tiI mig.
Vi giver dig ikke mere.
Jeg tager det her meget aIvorIigt, og jeg siger sandheden.
Han er utroIig. Den fyr er utroIig. Ignorér dem. De er bindegaIe.
Var du ikke damernes ven?
AIdrig i Iivet. Jeg giftede mig som ganske ung.
Han havde byens dejIigste pige.
Han skuIIe partout tage hende.
Det er sandt.
AIIe eIskede Marion. Hun havde verdens dejIigste Iatter.
Siger han, hun havde dejIige patter?
DejIigste Iatter.
Hendes patter fejIede nu heIIer ikke noget.
Hun havde virkeIig ben i næ'sen. Det var hende, jeg aItid skrev om.
Hvad med dig, MiIes? Du er veI Iidt af en Ievemand?
Nej, venner. Desvæ'rre ikke. Jeg hoIder mig tiI én kvinde ad gangen.
Jeg har kommet sammen med en smuk skuespiIIerinde i fem måneder.
Jeg fatter ikke, hvad hun ser i mig, men jeg er heIdig.
Er hun skuespiIIer? Har hun væ'ret med i noget, man har set?
Hun har ikke Iavet så meget endnu, men...
Hvor er hun i aften?
Han er haIvt død, men aIIigeveI interesseret.
Jeg er nysgerrig. Han er her. Hvor er hun?
-Hun er i New Mexico. -Okay.
Hun indspiIIer en IiIIe uafhæ'ngig fiIm.
-Hun er tiIbage om ti dages tid. -Så kan vi nyde godt af dit seIskab.
-Tak, Arthur. -Gutter...
Vi må heIIere give vårharerne fred og komme hjem tiI vores stikbæ'kkener.
Norman, ring og Iad os spiIIe pinochIe.
-Jeg har dit nummer. Jeg ringer. -Stik mig Iabben.
Det har væ'ret en fantastisk aften.
Arthur Abbott er den sidste store HoIIywood-forfatter...
fra den generation. Tak.
Vi siger berømte ting, som han har skrevet.
Ja. Han sagde, hans venner skrev Casablanca...
men han tiIføjede ''pus'' i, ''skåI for dine smukke øjne, pus.''
HaIIo! Det er jo det, der giver repIikken Iiv.
''SkåI for dine smukke øjne, IIsa.'' Det kIinger ikke heIt så godt.
Han er bare så beskeden.
Han gav mig en Iiste over gamIe fiIm, jeg skaI se.
Han har ikke skrevet dem. Jeg har set et par stykker i dag. De var vidunderIige.
-Måske kan vi se en sammen. -Det Iyder hyggeIigt.
Fint.
-Så ringer jeg heIt kIart. -FarveI.
Kødet var fantastisk. Og makronerne med chokoIadeovertræ'k, herIige.
Det var kanonhyggeIigt.
UndskyId. Jeg viIIe ikke have kysset dig to gange...
og Iangsomt anden gang.
-Det gør ikke noget. -Du miIde.
Vejret er heIt sindssygt.
BIæ's nu ikke væ'k!
''Jeg tror ikke, jeg har mod på noget, der er kompIiceret''? Jeg store idiot!
-Amanda Woods. -HoId kæ'ft!
Hun skubbede alle fyre væk, hver eneste gang.
Spørgsmålet er ikke, om hun kan forandre sig, men om hun vil.
-HaIIøj. -Det må jeg nok sige.
-Hej. -Hej.
Jeg Iavede ikke rigtig noget og tæ'nkte på dig...
og indså, at man ikke tager skade af, at det er Iidt kompIiceret.
Så sIog det mig, at det måske ikke er kompIiceret.
Og jeg viIIe sige undskyId...
fordi jeg ikke inviterede dig indenfor i dag.
Jeg ved ikke, hvad det gik ud på...
men jeg viIIe i hvert faId bare...
Du... Du er ikke aIene, veI?
-Nej, det er jeg faktisk ikke. Det er jeg ked af. -Nej nej.
Jeg skuIIe ikke bare væ're...
Du skaI ikke tæ'nke på det.
Det er bare mig, der er fjoIIet.
Hvem er det, far?
-''Far''? -Ja. Jeg er far.
Amanda, det er min datter, Sophie.
-Soph, det er min veninde Amanda. -Hej.
Hvordan går det?
-Fint, tak. Hvad med dig? -Fint, tak.
-ViI du indenfor? -Nej, jeg...
-Hej. -Kom her.
-Far, hvem er det? -Det er Amanda.
Og, Amanda. Det er min mindste, OIivia.
Åh.
-Sophie og OIivia. -Far.
-UndskyId! Ja, kom ind. -Kom ind.
Åh.
Okay.
Far, må vi ikke nok få varm kakao?
-Jo. -Med små skumfiduser?
Ja.
-Far, tag hendes jakke. -Ja.
-Må jeg? -SeIvføIgeIig. Tak.
-Er du gift? Sig det hurtigt. -Nej.
-HoId da op. -Ja, jeg er Iidt for fin.
-Du Iigner min barbiedukke. -Tak.
-Er det tiI os? -Ja.
Bare ikke... UndskyId vinen.
HoId da op. Hvad er det her?
-Du må undskyIde, jeg ikke har næ'vnt det. -Er du F-R-A-S-K-I-L-T?
E-N-K-E-M-A-N-D.
For to år siden.
Åh.
Amanda, du skuIIe veI ikke tiIfæ'Idigvis væ're tiI varm kakao?
Jeg er faktisk heIt viId med det.
-Væ'rsgo, OIivia. -Tak.
Pust på den. Den er varm.
Også dig, Soph.
-Hun har fået fIest skumfiduser. -Nej, I har fået fem hver.
-Du har også fået fem. -Tak.
En, to, tre, fire, fem.
Har jeg noget på Iæ'ben?
Se. Der.
-HaIIøj. -HaIIøj.
-Op og sidde. Pust på min.
Tak. GIimrende timing.
-Far, du skaI væ're hr. Serviethoved. -Nej.
Nej nej, ikke når vi har besøg.
-Kom nu! Gør det nu. -ViI du ikke nok?
-Gør det nu. -Så Iad gå. Jeg gør det hurtigt.
-Tak. -Det var så Iidt. Gør det så.
Godt.
-Amanda, må jeg Iåne din serviet? -Ja.
Væ'rsgo, far.
Giv mig dem, når jeg skaI bruge dem.
Du viI eIske det her.
Det er bare så sjovt. Du triIIer ned ad stoIen. Så sjovt er det.
Goddag.
Goddag. Jeg hedder hr. Serviethoved.
Hej med jer, børn. Hvem er det?
-Amanda. -Hvorfor har hun en sjov accent?
-Amanda. -Hvor kommer hun fra?
Jeg skaI bruge en...
-Ryg! -Åh, ryg.
Kom så.
Det er virkeIig usundt at ryge.
Amanda, ved du hvad? Vi har et teIt på vores væ'reIse.
-ViI du se det? -Nej nej.
Amanda viI ikke kravIe ind i jeres teIt.
Kan du ikke Iide teIte?
-Det er aItså virkeIig fedt. -Kom ind.
HoId da op!
-Læ'g dig ned. -Okay.
-Her, Amanda. Tag min pude. -Tak.
-Læ'g dig ned! -HoId op med at hundse med foIk.
-Læ'g dig ved siden af mig. -Okay.
Meget fIot.
UndskyId.
Det er et heIt utroIig skønt teIt.
-Det har noget, ikke? -Det er hyggeIigt.
-Hvem har kIippet de smukke stjerner ud? -Det har vi.
De tre musketerer!
-Amanda? -Ja.
-Du dufter dejIigt. -Gør jeg det?
Ja. Jeg eIsker parfume, men han Iader mig ikke bruge det.
Du dufter i forvejen dejIigt.
-Det gør du også. -Tak.
-Jeg er æ'Idre, så jeg må godt. -Netop.
-Jeg er viId med din øjenskygge. -Tak.
-Og din Iæ'bestift. -Tak. Den er ny.
-Hvad hedder den? -Den hedder vist Berry Kiss.
Så får jeg et af dem.
Berry Kiss.
-Den kIæ'der dig. -Amanda?
Hvis du viI sove her, må du godt.
Vi kan skubbe vores senge sammen.
BekIager.
Det er sødt af dig, men måske en anden gang.
-Er det i orden? -Ja.
Godt kIaret.
Vi har aIdrig besøg af voksne piger.
-Nej. -Jeg synes, det er smadderhyggeIigt.
Det gør jeg også.
Du er et kæ'mpehit hos mine børn.
De er virkeIig dejIige.
Sophie tror desvæ'rre, hun er min beskytter.
Hun er fantastisk, men hun må ikke væ're bekymret for mig.
Og så OIivia. Hun bIiver benhård...
det er jeg faktisk ret betaget af.
Hvorfor har du ikke fortaIt om dem?
Jeg pIejer ikke at fortæ'IIe kvinder om dem.
Det er forvirrende.
Du sagde seIv, vi skuIIe Iæ're hinanden at kende.
Når du siger det sådan, Iyder det forfæ'rdeIigt.
Jeg kan kun sige, at indtiI jeg Iæ'rer nogen rigtig godt at kende...
er det Iettest at væ're en heIt aImindeIig ungkarI.
Det er for kompIiceret at væ're den, jeg egentIig er.
Jeg er fuIdtidsfar. Hårdtarbejdende eneforsørger. Mor og far.
Jeg Iæ'ser bøger om opdrageIse og kogebøger i sengen.
Jeg køber baIIetskørter i weekenden. Jeg er ved at Iæ're at sy.
Jeg er hr. Serviethoved! Jeg har aItid for meget om ørerne...
og det hjæ'Iper mig med at kategorisere mit Iiv, indtiI jeg kommer ovenpå.
I weekenden var børnene hos deres bedsteforæ'Idre...
og når de er væ'k, har jeg ikke...
deres varme kakao på cowboybukserne.
Jeg kan ikke gå ud med en kvinde, når jeg er sådan her.
Og der er vist også en muIighed for, at jeg er bange for, hvad en fremmed viI gøre...
med os og vores måde at komme videre.
Ja.
Når jeg nu rejser om en uge...
forstår jeg godt, du ikke har sagt det. På en måde.
Det er hårdt at præ'sentere dem for en, jeg måske aIdrig skaI se igen.
KIart.
Jeg er jo bare en, du har væ'ret i seng med en gang og sovet sammen med to gange.
Jeg troede, det var mig, der var en, du havde væ'ret i seng med en gang...
-og sovet sammen to gange. -Åh, manner.
-Det her er Iige bIevet mere end kompIiceret. -Ja.
Jeg er forIagsredaktør fra London.
Du er en smuk forfiIminstruktør fra Los AngeIes.
Vi Iever i to forskeIIige verdener.
Jeg har en ko i baghaven.
-Har du en ko? -Ja.
Jeg syr og har en ko.
Er det svæ'rt at forhoIde sig tiI eIIer hvad?
Det er ret svæ'rt.
Netop.
-Godmorgen, Jesus. -Godmorgen.
-Santa Ana-vinden? -Den har væ'ret her Iæ'nge.
-Hej, Marta. -Hej, Iris.
Hej.
HaIIøj.
-Godmorgen. -Jeg har taIt dem.
Der er ni fiImpremierer i dag.
Jeg kan huske, da det var ni om måneden.
Nu skaI fiImen score kassen den første weekend. EIIers er Iøbet kørt.
SkuIIe det befordre stor fiImkunst?
Arthur, har du aItid væ'ret så krakiIsk?
Jeg er faIdet Iidt tiI ro, men ja.
Man skaI kæ'mpe for det.
Her er din post. Varmeregningen, teIefonregningen...
og et brev fra fagforeningen Writers GuiId of America West.
Ser du de fiIm, jeg har anbefaIet?
Ja. Irene Dunne er heIt fantastisk.
-Hun har ben i næ'sen. -Ja, mon ikke. Tonsvis.
SkaI du ikke åbne brevet?
Nej. De skriver aItid det samme.
-Måske er det vigtigt. -Det er det ikke.
De viI arrangere en eIIer anden hyIdest for mig.
En aften med mig. Det Iyder ræ'dseIsfuIdt.
Det Iyder da heIt vidunderIigt!
ViI du måske gå op på scenen med et gangstativ og Iigne en på 100...
foran eIIeve pjok, som er mødt op bare for at se en?
GIem det. Den hopper jeg ikke på.
Hvad så?
Må jeg?
''En aften med Arthur Abbott.''
''Kæ're mr. Abbott. AdskiIIige forsøg på at kontakte Dem...''
''Vi har ikke hørt fra Dem.
''En aften med Arthur Abbott...
''En hyIdest tiI Deres enestående bedrifter...
''som manuskriptforfatter...
''og Deres bidrag tiI professionen.
''TiIIykke med denne veIfortjente æ're.''
Arthur, det her er jo stort. Og de viI gøre det snart.
Hør her. Med Iidt øveIse tror jeg godt...
du kan gå derud uden hjæ'Ip.
Jeg kunne jo tage med...
som din Iedsager eIIer sådan noget.
Det viIIe jeg væ're beæ'ret over, min skat, men jeg skaI ikke derhen.
Og hvordan viIIe du træ'ne mig op tiI det? AIvorIig taIt.
Det er Iet.
Det går smaddergodt. Du er der næ'sten.
Du er der næ'sten. Bravo!
Sådan. TiIbage den anden vej.
-Er du okay? -Ja ja.
-Er du sikker? -Ja. Jeg gIed bare.
-HaIIo. -Kommer du nogensinde hjem?
-Hej. -Hvordan går det?
-Fint. Jeg har mødt en dejIig mand. -Der kan du bare se.
-Hvordan er han? -Smaddersød.
Jeg har det skønt med ham, og det er noget heIt nyt.
-Og han er 90. -HoId dog op.
Det er min nabo. EIIer Amandas nabo.
Hende skuIIe du møde.
-Det har jeg faktisk gjort. -Pokkers.
Der er en, der ringer. Venter du?
-Jeg viI taIe med dig. -SeIvføIgeIig.
-Hej. -Hej, Iris. Det er Amanda.
-Hvordan går det? -Fint. Hvad med dig?
I den syvende himmeI. Kan du vente? Min bror er på den anden Iinje.
-Graham? -Han sagde, I har mødt hinanden.
-Ja. Hvordan har han det? -Fint nok.
-Kan du Iige vente? -SeIvføIgeIig.
-Det var Amanda. -Hvordan lød hun?
-Hvordan har hun det? -Hun spurgte tiI dig.
-Hvad sagde du? -Jeg bed hende vente.
-Kan jeg ringe tiI dig om Iidt? -Jeg kan godt vente.
-Mener du det? -Find ud af, hvordan hun har det.
Ja.
Min bror spørger tiI dig.
ViI du sige tiI ham, at jeg har det godt og er ude at gå en tur med CharIie?
-Hvad har han Iavet? -Det ved jeg ikke.
-Skal jeg spørge ham? -Ja.
Okay. ØjebIik.
Jeg fatter ikke, du har væ'ret i seng med hende, der bor i mit hus.
-Har han fortaIt det? -Åh gud nej!
-Du godeste! -Du godeste!
Jeg troede, det var Graham! Kan du blive hængende?
Det må du aItså undskyIde!
Du har boIIet med Amanda!
Hun spurgte, om der var mæ'nd i byen...
og jeg Iovede, at det var der ikke.
Så ryger du i trusserne på hende!
Det er stadig mig.
Pokkers! Han må væ're røget af. Amanda, det er jeg frygteIig ked af.
-Kan jeg ringe tilbage? -SeIvføIgeIig.
Okay. Farvel.
Ja, haIIo.
Det er MiIes. Står jeg tiI skidebaIIe?
MiIes. Hej.
-Hvad skal du juleaften? -Ikke noget sæ'rIigt...
men om Iidt skaI jeg ned og Ieje...
-den næste film på Arthurs liste. -SkaI jeg kigge forbi?
Det viIIe væ're dejIigt.
Hej.
-Jeg købte den bedste drik i byen... -Hej.
...men vidste ikke, om du viIIe have Iidt eIIer meget fIødeskum.
Så jeg købte begge deIe. HaIIøjsa, fIødegris!
-Hvor ser du godt ud. -Tak.
-VirkeIig godt. -Tak.
Jeg træ'ner med Arthur.
-Hvad er der? -Det er sikkert heIt kanon.
Jeg viI bare ikke forestiIIe mig det.
SeIve træ'ningen er ikke så god... HoId op med at grine!
-Vi snakker fantastisk godt sammen. -Det tror jeg på.
Sig mig en ting. Har du set den her?
Chariots of Fire. Skøn fiIm.
VangeIis' musik er heIt fantastisk.
Det er et banebrydende soundtrack. Jeg hører dig i det senere.
Driving Miss Daisy. Hans. Meget overraskende.
Husker du, hvor god den var?
Saft og kraft! Overfedt.
-Er det et dårIigt spiI? -Nej.
-Godt. -Fortsæ't.
Sommetider bIiver jeg genert...
Og scraddle da
Bli'r du mon flov over min lille lystige leg?
Det er ikke et bibIiotek. Jeg må godt Iarme.
To toner, så har man en skurk.
Der er ikke så meget at sige. TopgeniaIt.
Hvor er du nu, Joe DiMaggio?
Du vidste ikke, den bIev skrevet tiI fiImen.
-Teknisk set var det et fiImtema. -Den kendte jeg.
Man burde hoIde sig hjemme.
Se Iige her. Du må aItså se den her.
The Mission. Musikken er geniaI. Jeg har aIdrig hørt noget Iignende.
Jeg kan sIet ikke...
Lov mig, at du Iejer den.
-Det gør jeg. -Tak.
Den forandrede min verden.
Hvad?
Maggie!
-Jeg faIder aItid for den Iede pige. -Du vidste ikke, hun var Ied.
Jeg vidste, hun ikke var en engeI.
Har du ikke noget Iidt stæ'rkere?
Tak. Lad mig sige det på en anden måde.
Hvorfor faIder jeg for en, når jeg ved, hun ikke er et godt menneske?
Det kan jeg tiIfæ'Idigvis svare på. Du håber, du tager fejI.
Hver gang hun Iaver uIykker, ignorerer du det.
Når hun overrasker positivt, gør hun dig bIød i knæ'ene...
og så mister du argumentet for, at hun ikke er den rette.
Netop.
Og så er der den sikre: ''Jeg fatter ikke, hvad sådan en pige...
''viI med sådan en fyr som mig.''
Ved du, hvad hun sagde?
Hun bIev fæ'rdig i Santa Fe efter to dage...
og har boet hos ham fyren siden.
Hun har aItså væ'ret her i byen.
Så da jeg taIte med hende i morges...
og hun sagde: ''Det sner udenfor''...
var hun i Santa Monica.
Har hun tjekket vejret på nettet?
De må have skreget af grin begge to.
Og jeg sendte hendes juIegave tiI Santa Fe i går.
Jeg stod i kø hos FedEx, så hun kunne få den tiI tiden.
-Jeg kender det. -Typisk, ikke?
Hør, jeg viI ikke ødeIæ'gge din juIeaften.
-GIem det her. -Det er okay. Det er hyggeIigt, at du er her.
Hvad med noget mad? SkaI jeg Iave noget juIefettuccine?
-KIart nok. -Hør her.
Det er svæ'rt at tro på foIk, når de siger: ''Jeg ved, hvordan du har det''...
men jeg ved faktisk, hvordan du har det.
Jeg...
kom sammen med en i London.
Vi arbejdede på samme avis.
Så opdagede jeg, at han også havde en anden pige, Sarah...
fra distributionsafdeIingen.
Han var ikke foreIsket i mig, som jeg havde troet.
Det, jeg prøver at sige, er...
at jeg ved, hvordan det er at føIe sig så IiIIe og ubetydeIig, som man overhovedet kan...
og at mæ'rke en smerte man ikke troede, var fysisk muIig.
Uanset hvor mange nye frisurer man får...
fitness-centre man går i, eIIer gIas hvidvin man drikker med veninderne...
Iigger man og gennemgår hver eneste detaIje i sin seng...
og spekuIerer på sine fejI og på, hvordan man kunne misforstå det.
Og hvordan man kunne tro, at man virkeIig var så IykkeIig?
Sommetider kan man overbevise sig seIv om...
at han pIudseIig dukker op.
Og efter aIt det, uanset hvor Iang tid det nu tager...
rejser man et nyt sted hen...
og møder foIk, der får en tiI at føIe, man er noget væ'rd...
og så genfinder man omsider de små deIe af sjæ'Ien, man har mistet.
Og aIt rodet...
de år af sit Iiv, som man har spiIdt...
forsvinder ud i gIemsIen.
HoId da heIt kæ'ft.
Du træ'nger mere tiI det her end mig.
Er det derfor, du er her? For at komme over en?
Ja.
Lige nu går det godt.
Var det ham, der sendte siderne?
Ja. Han har brug for mig.
-Kontakter han dig? -UstandseIig.
Du kan ikke gIemme ham, og det er fedt for ham, men surt for dig.
Kan du se, hvor godt dit Iiv er?
Kom så. Jeg Iaver fettuccine.
Det er juIeaften. Vi sæ'tter os udenfor...
Iaver et båI, åbner en fIaske brus...
og fejrer, at vi er unge og i Iive.
-Er du med på den, Simpkins? -MiIes.
-Du er et utroIig rart menneske. -Det ved jeg godt.
Det har aItid væ'ret mit probIem.
Hej.
Godt. Her er det.
Arthurs tema.
Jeg synes virkeIig, det er godt.
Jeg mener det. Jeg giver ham en cd med den.
Hver gang han hører det, skaI han få mod tiI at gå på scenen.
-Okay? -Ja.
Så er det nu.
Har jeg stjåIet det?
-John WiIIiams. -Jeg har ikke skrevet det.
-Nu er det aIvor. -Okay.
-Så. -Jeps.
Arthur om aftenen.
Er det ikke rigtigt? Den er fræ'k.
Det Iyder Iigesom ham.
Jeg har også skrevet en tiI dig.
Har du det?
Iris, hvis du var en meIodi...
Jeg har kun brugt de gode toner.
Iris bor dør om dør...
Med Arthur! En rigtig doodley-do
-Og også en doodley-do -Scroodley-do
-En scroodIey-do. Ikke? Det vidste jeg ikke. -Nej.
-Og froodley-do -Froodley-do
Vi sagde begge to froodIey.
Jeg er imponeret. Du er et vidunder. Et doodIe-vidunder.
Scroodley-do
Du er heIt fantastisk.
Ja. Det er noget pis.
Du kommer veI tit tiI London med arbejdet, ikke?
London? AIdrig.
New York?
Ikke rigtigt. Men det er Iettere. Kommer du derover?
Sjæ'Ident.
LangdistanceforhoId kan godt fungere.
Jeg kan ikke engang få det tiI at fungere, når vi bor sammen.
Så viIIe det her jo passe dig fint.
Åh aItså.
Okay.
Lad os nu sige...
at vi fIyver frem og tiIbage, så tit vi kan.
Ja. Det er heIt kIart muIigt.
Så Iad os sige, at vi rammer en mur om et haIvt år.
Jeg kan ikke rejse væ'k så tit...
eIIer pigerne kan ikke undvæ're dig.
Vi mæ'rker spæ'ndingen.
Vi ved, det ikke går, og vi skæ'ndes...
af ren og skæ'r fortvivIeIse...
og efter en Iang, og for dig tårevæ'det, teIefonsamtaIe...
-Tak. -...siger vi farveI.
Og så er det sIut.
Vi møder aIdrig mere hinanden.
Og hvad er der så tiIbage?
To uIykkeIige mennesker, der er fuIdstæ'ndig knust.
-EIIer... -Tak.
EIIer også skuIIe vi bare indse...
at de her par uger har væ'ret perfekte.
Og måske bIiver det ikke bedre.
Måske prøver vi at finde ud af det...
fordi føIeIsen ved det er så dejIig.
Og det, at jeg rejser om otte timer...
kører det op i et ureaIistisk Ieje.
Måske.
Du er den mest deprimerende pige, jeg nogensinde har mødt.
Det ved jeg godt.
-Jeg har et andet scenarium. -Godt.
Jeg er foreIsket i dig.
Du må undskyIde, at jeg siger det så direkte.
Men seIv om den kendsgerning er probIematisk...
er jeg foreIsket i dig.
Det er ikke, fordi du skaI rejse...
eIIer fordi det er dejIigt...
hviIket det er eIIer var, før din kæ'de hoppede af.
Jeg ved ikke, hvordan regnestykket skaI gå op, men jeg eIsker dig.
Nej, hvor jeg dog gentager mig seIv.
Jeg regnede ikke med at føIe sådan igen...
så det er ret fæ'nomenaIt.
Og jeg ved godt, det er en pakkeIøsning.
Køb tre, betaI for en.
Den pakke er måske, når det kommer tiI stykket, ikke så vidunderIig...
men omsider ved jeg, hvad jeg viI, og det er et mirakeI.
Og det, jeg viI have er dig.
Jeg havde ikke regnet med et ''jeg eIsker dig''.
Kan du ikke Iade væ're med at se sådan på mig?
Jeg prøver at finde ud af, hvad jeg skaI sige.
Hvis svaret ikke giver sig seIv med det samme...
skaI vi bare...
Vi skaI bare taIe om noget andet.
For eksempeI om, hvor stor en idiot jeg er.
Jeg kan godt huske, at du Iovede, du ikke viIIe faIde for mig.
Jeg må høre bedre efter.
Jeg har aIdrig mødt en fyr, der taIer Iige så meget som mig.
Men viI du ikke godt Iige tie stiIIe? Så er du sød.
Hvor mange fiIm er der på hans Iiste?
Cirka 15.
Tæ'nk, at jeg gik gIip af The Lady Eve.
Barbara Stanwyck er heIt fantastisk.
-Hun er bare så seIvsikker. -Og sexet.
TotaIt sexet. AIIe de fiIm, han har anbefaIet...
har en superkvinde.
Måske viI han fortæ'IIe dig noget.
Okay. UndskyId. Det var en bryst-strejfer.
Det var et uheId. Jeg kom tiI at give dig en bryst-strejfer.
UndskyId.
-For at taIe om noget andet... -Ja.
Arthur har bedt om, at du skriver nogIe tekster tiI hans temasang.
-Hvad er der? Hvem er det? -Det er Maggie.
HaIIo?
Hej.
Det går fint nok.
Maggie, jeg er faktisk Iige midt i noget.
Hvornår kan du væ're der?
Fint nok. Jeg kommer.
Nej nej. Om en haIv times tid.
Måske Iidt mere.
Okay. Hej.
Hun savner mig.
Der kan du bare se. Hun er kommet tiI fornuft.
Vi må heIIere betaIe.
Nej. Jeg kan godt vente på dig.
-Jeg er fæ'rdig. -Du fik ikke spist din krydrede tun.
Jeg har det fint.
Gå du bare. Jeg betaIer.
Vi ses tiI festen i Writers' GuiId, hvis du kan nå det.
Jeg skaI heIt ud tiI SiIver Lake. Jeg prøver at nå det.
Jeg tager musikken med.
Jeg viIIe gerne med, men jeg ved ikke, hvor Iæ'nge det her varer.
Åh, det må du undskyIde.
Det er heIt i orden. Bare roIig.
-Pøj pøj. -Tak.
HaIIo.
Jasper. Jeg er Iige ved at Iæ'se det igennem.
Nej, jeg har ikke gIemt det. Jeg har bare haft travIt.
Det passer ikke. Jeg viIIe have ringet, når...
Hvad for en overraskeIse?
Nej, der er ikke nogen kasse.
Ja, jeg er sikker.
Jeg ser Iige efter i køkkenet.
Nej, der er den ikke.
Jeg tjekker porten. Ja.
Hør, hvornår har du sendt den?
Jeg fandt din juIegave.
-Det her hus passer godt tiI dig. -Ja, sikkert.
Det gør det aItså.
Du kigger på mig før eIIer siden, ikke?
Hej.
Jeg kom, fordi jeg måtte se dig.
Det måtte jeg bare.
Jasper, jeg forstår ikke det her.
Jeg har væ'ret der i tre år. Kan du huske det?
Vi var ''inkompatibIe''.
Det sagde du. Vi passede ikke sammen.
Vi var en firkantet pæ'I og et rundt huI.
Det kan jeg ikke huske. Det var ræ'dseIsfuIdt, da du var væ'k.
Jeg har aIdrig tjekket mine maiIs så meget.
Jeg bIev sindssyg, da jeg ikke hørte fra dig.
Jeg viI ikke miste dig, skat.
Miste mig?
Det her er aIt for forvirrende.
Kom her.
Jeg kvajede mig, MiIes.
Har du aIdrig kvajet dig? Jeg begik en fejI.
Jeg var dum og impuIsiv.
Han var ikke, hvad jeg troede.
Jeg begyndte at tæ'nke på dig...
og håbede og bad tiI, at du viIIe tiIgive mig.
ViI du det, MiIes? ViI du tiIgive mig?
Ved du hvad?
Når du kommer hjem, kan vi måske snige os væ'k sammen.
Måske tiI Venedig. Venedig kunne væ're dejIig.
Mener du det?
Er du fri tiI det?
Skat, jeg er rejst haIvvejs rundt om jorden for at se dig, ikke?
Jo, men det besvarer ikke mit spørgsmåI.
Er du ikke sammen med Sarah Iæ'ngere?
Er det dét, du viI fortæ'IIe mig?
Bare du kunne acceptere, hvor forvirret jeg er over aIt det her.
Lad mig Iige oversæ'tte det.
Du er aItså stadig forIovet?
-Ja, men... -Du miIde skaber.
Det var virkeIig tæ't på.
Jeg troede ikke, jeg viIIe komme tiI at sige det her...
men du havde heIt ret.
Meget firkantet pæ'I, meget rundt huI.
-Det kan du ikke mene. -Det fantastiske er, at det gør jeg.
Jeg siger det tre år for sent...
men jeg har behov for at få det ud.
Jasper... Vent. Jeg skaI tæ'nde Iyset.
Jasper...
-Du har aIdrig behandIet mig godt. -Åh, skat...
Ti stiIIe.
Du knuste mit hjerte...
og så opførte du dig, som det var min skyId og mig, der havde misforstået noget.
Jeg var for foreIsket tiI at bIive vred...
så jeg straffede mig seIv. I årevis!
Men når du kommer spankuIerende midt i min dejIige juIeferie...
og siger, du ikke viI miste mig, mens du er ved at bIive gift...
får jeg pIudseIig ret tiI at sige:
Det er sIut.
Det her... syge, forkvakIede forhoId, vi har...
er Iangt om Iæ'nge sIut.
Ved et mirakeI er jeg ikke Iæ'ngere foreIsket i dig.
Jeg har et Iiv, der skaI Ieves.
-Og du er ikke med i det. -Skat...
Nu skaI jeg noget vigtigt...
og du er nødt tiI at skride.
Nu!
-Hvad går der af dig? -Det ved jeg ikke.
Men jeg tror, jeg har noget, der svarer Iidt tiI ben i næ'sen.
Iris. Du er fortryIIende.
Tak. Og Iad mig sige i Iige måde.
Sidder mit sIips pæ'nt? Jeg har ikke gået med et i 15 år.
Det er perfekt.
Jeg kan godt Iide ham Hugo Boss. Han Iaver pæ'ne jakkesæ't.
Jeg har noget tiI dig.
Åh.
TiIgiv mig. Sidst, jeg var ude med en dame, gjorde man sådan.
Hvor er den smuk.
Hvis den er for pIadderromantisk, eIIer ikke står tiI dit tøj, skaI du ikke tage den på.
Jeg kan godt Iide pIadderromantik.
Jeg træ'nger tiI Iidt pIadderromantik.
-God repIik. -Det er aIIe de fiIm.
Okay. Kom så.
Lad os få det cirkus overstået.
-Mr. Abbott? -Ja.
Vi er kIar.
Væ'rsgo.
Mine damer og herrer.; Mr. Arthur Abbott.
Åh, hej.
-Du ser stråIende ud. -I Iige måde.
Tak.
Nu skaI jeg hjæ'Ipe Dem op.
Så, af sted. Hvor er jeg stoIt.
Jeg gør det seIv.
Manden er en rockstjerne.
Hej.
UndskyId, det med Maggie tog Iidt tid...
men det er sIut, overstået, kaput.
Du er smuk.
Tak.
Mange tak.
Tak, tak.
Jeg er fuldstændig overvældet...
over at jeg kunne komme op ad trapperne.
Jeg kom til Hollywood for over 60 år siden...
og forelskede mig omgående i film.
Det er et kærlighedsforhold, der har holdt et helt liv.
Da jeg først kom til filmbyen...
var der ikke noget, der hed cineplex eller multiplex...
Der var ikke noget, der hed blockbuster eller dvd.
Jeg var her, før kæmpekoncernerne ejede filmstudierne.
Før filmene havde hold, der lavede specialeffekter.
Og i allerhøjeste grad før films indtjeninger blev offentliggjort...
som et baseballresultat i nyhederne.
Hvor er han dog fantastisk!
-Iris. -Ja.
Hvad skaI du nytårsaften?
-Der er jeg i EngIand. -Åh.
Jeg har aIdrig væ'ret i EngIand. EIIer Europa.
Har du ikke?
Hvis jeg kommer, viI du så hoIde nytårsaften med mig?
Det Iyder vidunderIigt.
Vi gør ikke et større nummer ud af det, end det er.
Nej.
Vi kan jo taIe sammen og maiIe.
-Der er ingen regIer. -Ingen.
Jeg kysser dig bare for hundrede syttende gang...
og siger: ''Vi ses.''
Vi ses.
Pas godt på dig seIv.
-Har De haft en god ferie? -Ja.
DejIig.
Måske den bedste nogensinde.
Amanda Woods, velkommen tilbage.
Vend om.
Vend om og kør tiIbage.
-Har De gIemt noget? -Ja!
Kan du køre hurtigere?
Det er Iidt svæ'rt her.
Bare stop.
Frue.
Graham!
Graham.
Ved du hvad? Jeg tæ'nkte på en ting.
Hvorfor skuIIe jeg dog rejse før nytårsaften?
Det viIIe væ're heIt fjoIIet.
Du har ikke inviteret mig...
men du har sagt, at du eIsker mig...
så jeg føIer Iigesom, at jeg er bIevet inviteret. Hvis du viI have mig.
Jeg har pigerne nytårsaften.
Det Iyder perfekt.
Hej.
Ja. Jeg sæ'tter dig på toppen af juIetræ'et.
Sophie. Giv mig et kys.
Jeg viI høre aIt, hvad du har fået tiI juI.
Sæ't dig over tiI MiIes.
Godt, du ved hvem det er.
Skat.
Det er utroIigt.
Tæ'nk, at han kom. Han er bare heIt fantastisk.
Jeg har aIdrig set dig så IykkeIig.
-Jeg udfordrer dig. -Mig?
Ja.
-Ja, ja! -Ja, ja!
-Godt nytår! -Godt nytår!
-Godt nytår, aIIe sammen!
Danish